User talk:Nnimrodd

המנשר (מניפסט) לקולנוע אוורירי
המִנשר לקולנוע אוורירי

1.	ההפקה היא אירוע חברתי; יש להתייחס אל ההפקה (= יום הצילומים) כאל עניין תרבותי מיוּחצן (= הזמנות, פוסטרים). צוות ההפקה יִרָאה טוב יותר מצוות השחקנים. ככלל, יש לגרום לסט ולַמִצטלם להיות מעניין לציבור ולהפעיל את הקהל המתבונן לפי הצורך. סרט לא חשוב יותר מהפלייר שלו.

2.	על הקהל שמגיע לסט אי אפשר לעבוד. ההמשכיות תהיה מיועדת עבורו יותר מאשר עבור הצופים באולם הקולנוע. הרעיונות \ האובייקטים לסרטים יבואו תמיד מכורח המציאות ו\או מכורח הנסיבות ו\או מכורח ההיכרויות והזמן והתקופה.

3.	אין טעם ברגעים מתים על הסט. יש לצמצם לאפס את הזמנים בהם המצלמה לא רצה וכן את הרגעים בהם הצוות מתחיל ללכת הלוך וחזור על הסט. לכשהרגלים אלה מתחילים לצוץ יהיה זה לַמפיק הסימן הברור לכך שהזמן לעבור לשלב העריכה, ובעיקר לשלב ההפצה של הסרט, הגיע.

4.	סרט אוורירי הוא לא סרט דיגיטלי. פורמט המיני-די.וי, הייצ'.די.וי או כל פורמט "דיגיטלי" אחר הוא לא דיגיטלי מפני שהוא משתמש בקלטות, קטנות ככל שיהיו. כמו כן, מלכתחילה, סרט אוורירי יעשה ע"י מצלמות ועבור המקרנים הקיימים.

5.	בעריכה - לא יהיו דראפטים אלא עותק פיין קאט ראשוני וסופי של הפרויקט. שיקולי העריכה היחידים יהיו אלו אשר יביאו את העותק להיות סופי. בדיוק כמו ההפקה גם העריכה תהיה אירוע חברתי, מחוץ לבית. העורך לא יעשן ולא "יגלגל" דבר במהלך העריכה ולא יכין לעצמו קפה מתוצרת ביתית וישמש גם כנהג.

6.	אין דבר כזה "סרט לא שמיש", כי הוא סרט בכל אופן. כל סרט יוּכוון לכך שיוכל להיות כשיר להפצה, במספר רב של שפות ולמספר תרבויות, ויש אף לדאוג מראש לכך ששמו ותקצירו יהיו נהירים לאוכלוסיות שונות. הפוסטר והקדימון של הסרט יושלמו עוד לפני השלמתו תוך ביטול לבטים מקומיים.

7.	הפצת הסרט, למעשה, תהיה חשובה יותר מעשייתו. שטח המדף הוא המסר. את המאפרת למשל נצטרך למסע ההפצה יותר מאשר נצטרך אותה על הסט. מסע ההפצה יצולם תמיד וישמש כחומר רקע לסרט הבא. ההבדל העקרוני היחיד, דה-פקטו, בין יום צילומים לבין מסע הפצה יהיה אחד: בעוד שיום הצילומים יקבל פוסטר כאירוע ספציפי אליו יש להגיע, מסע ההפצה יהיה הפרסום עצמו ויקרה תמיד ובאופן לא נקודתי.

8.	לא נשאף, אינסטינקטיבית, לעשות לסרט האוורירי בלו-אפ למסך הגדול; הדחף הראשוני שלנו יהיה הפוך: נתחיל תמיד בלעשות לו בלו-ג'וב; ננמיך אותו, נרדד את איכותו, נקבץ אותו, ונשמיש אותו - מייד ולחלוקה - אם בדואר, באתר האינטרנט או למכירה בחנויות ספציפיות. יחד עם כל אלו הבמאי והמפיק והשחקנים הראשיים יסתובבו תמיד עם עותקים כשירים לצפייה של הסרט ומוכנים לפיזור בעיר.

9.	הבמאי האוורירי יהיה לעד אדם גאה בעל קרדיט ודעות כלשהן בכל נושא. הוא ישאף וירעב תמיד להשתתף בפאנלים ובכנסים ובפסטיבלים ולפרוס את הגותו בכלי התקשורת בעניינים קולנועיים ובעניינים בכלל. לא יצוּפה ממנו להיות אחראי על משהו מסוים על סט הצילומים כפי שיצופה ממנו להיות אחראי על ייצוג את הרעיון האוורירי בָחוּצות. עליו להיות דבּרן מוביל בתחומו ופובליציסט בעיקרו, להמציא עצמו מידי שעה בכל מדיום ומידי מדיום ולסתור עצמו באופן בלתי מחייב אך בוטה בכל אמצעי רטורי העומד לרשותו. המפיק יהיה האידאולוג. ההתעסקות הטוטאלית באגו ללא מטרה גשמית כלשהי תשאיר את אותו האגו לא רלוונטי.

10.	התסריט לְסרט אוורירי יהיה מחורר ורצוף פערים. חורים בתסריט יהיו הכרחיים ליצירת השתהות בריאה אצל הצופה. כל רצף תסריטאי המהווה המשכיות "טבעית" של העלילה הוא פתח לאיבוד עניין, הן של היוצרים והן של הקהל [ראה 2]. כמו כן, סרט אוורירי מראש לא יבטיח יותר מסך חלקיו הכתוב בפלייר, ובמקביל, השאיפה הקולנועית הנועזת ביותר לגבינו תהיה תסריט לא הגמוני ואשר לא עוסק ב"אחר" – אלה בנוּ ובסביבתנו.

11.	המלוהקים לסרט לעולם לא יהיו כאלה אשר לא נמצאו בספר הטלפונים של הבמאי או של המפיק מראש. הסרט ייכתב על פי הם ולא על פי קונסטרוקציות של דמויות אידיאליות ללא פנים.

12.	הקולנוע האוורירי הוא לא תת ז'אנר של הקולנוע העצמאי, אלא להפך. המִנְשר הנוכחי הוא המילים אשר כתובות על דף זה באופן צפוף אך אוורירי.

מניפסט זה נכתב ע"י נמרוד קמר, עידו גדעון, איתמר רוז, יוסי עטיה, 2006. www.avriri.com \ avriri_productios@yahoo.com