User:CatGat

HIPERDEMOCRÀCIA ?

Un dels problemes de la democràcia és que la facilitat de manipulació de l'opinió pública fa que els resultats electorals estiguin enormement influïts per la creació d'estats d'opinió favorables a determinats interessos. Malauradament aquests interessos no solen anar benefici de la societat en el seu conjunt sinó que ho fan en benefici de determinats poders fàctics. La facilitat de manipulació depèn en gran mesura de la capacitat crítica dels votants i aquesta és directament proporcional al seu nivell cultural. Així doncs, es veu la necessitat de millorar el sistema democràtic de forma que quedi protegit dels intents de manipulació i per fer-ho huriem d'incorporar d'alguna manera el nivell cultural de la gent en el propi sistema de votació. Podrem arribar així a una hiper-democràcia que ens obrirà el camí cap a una societat més justa.

Bàsicament la democràcia no és més que un sistema de resolució de conflictes que valida les decisions d'una majoria mitjançant una votació secreta que dóna igual valor a tots els vots. El sistema és un gran avanç de civilització ja que elimina el (clàssic) ús de la violència en la presa de decisions. Tanmateix el sistema és intrínsecament injust i presenta d'una sèrie de problemes afegits que, degut a la seva sacralització, ningú es planteja ni tan sols discutir.

Certament la igualtat és un valor humà quan es referim a la igualtat d'oportunitats entre tots els individus. No hem de confondre això, però, amb la igualtat en poder de decisió dintre d'un mer sistema de resolució de conflictes. Ho acceptem o no, la qualitat humana d'un assassí en sèrie no és la mateixa que la d'un altruista que dedica la seva vida a una ONG. Donar el mateix valor als vots d'ambdues persones és intrínsecament injust. Tampoc sembla massa raonable pensar que la capacitat de decisió d'una persona analfabeta és la mateixa que la d'un universitari quan es tracta de prendre decisions en benefici de la societat. Tanmateix els vots dels dos valen exactament igual.

Entesa la gran diferència entre igualtat d'oportunitats i igualtat de capacitat decisòria, el pas següent és plantejar com es podria establir un sistema de ponderació de la qualitat de vot en funció de la qualitat social de cada individu.

QUALITAT SOCIAL.

A efectes pràctics definirem la qualitat social com el conjunt de característiques personals que porten a prendre decisions beneficioses pel conjunt de la societat. Son molts els aspectes que porten a aquest objectiu i és certament impossible contemplar-los tots, però sempre podem arribar a una aproximació prou satisfactòria que, forçosament, serà més justa i més eficient que conformar-se amb el simplisme d'una persona; un vot.

Quedi clar que qualitat social no vol dir qualitat humana, entenent que aquesta última es refereix a la bondat de la persona mentre que la qualitat social es refereix exclusivament a la capacitat de prendre decisions assenyades.

Podem pensar diverses característiques humanes que tothom consideraria rellevants a l'hora de prendre bones decisions. Per poc que preguntem, segur que saviesa seria una de les característiques més citades. Si considerem que savi seria aquell que, estant dotat de gran intel·ligència i coneixement, l'aplica amb criteris ètics fent servir l'experiència, tindrem una bona pista per a trobar la resposta.

Haurien de trobar la forma doncs de quantificar, encara que sigui de forma aproximada, els nivells d'intel·ligència/coneixement, qualitat ètica i experiència. Evidentment això és molt difícil, però sí que podem trobar alguns indicadors que ens orientin en la determinació d'aquestes característiques.

Intel·ligència/coneixement.

Com a indicador del nivell d'intel·ligència/coneixement podem agafar el nivell acadèmic assolit per cada persona. Segur que s'argumentarà que no és un indicador precís ja que es pot tenir un nivell acadèmic elevat sense tenir la sort de gaudir d'una gran intel·ligència o es poden tenir grans coneixements per ser una persona autodidacta encara que no es tingui un nivell acadèmic oficialment reconegut. En qualsevol cas el nostre propòsit es disposar d'un indicador orientatiu i no el maximitzar la precisió de la quantificació. Sent la qualificació acadèmica oficial fàcilment comprovable, serà aquest el indicador que farem servir.

Qualitat ètica.

Com a qualitat ètica ens referim aquí a la tendència de l'individu a l'altruisme i, en general, a fer el bé. Quantificar això és ben difícil així que ens conformarem aquí amb verificar que la persona no té antecedents penals i comprovarem si col·labora amb ONGs com a certificació del seu altruisme. Encara que potser no hi ha una correlació molt clara entre el nivell d'altruisme i el número de ONGs a què es pertany, el mateix fet de valorar positivament el número de ONGs afavorirà, esperem, l'adscripció de més persones a aquests tipus d'organitzacions que solen reportar beneficis socials.

Experiència

Diuen que «el dimoni sap més per vell que per dimoni». El valor de l'experiència és probablement el factor més fàcilment quantificable ja que en general està correlacionat directament amb l'edat. Així doncs ens fixarem en la edat de cada persona per tal de valorar-ho. Recuperem així la tradició ancestral de tenir molt en compte el consell dels ancians en la presa de decisions. Algú objectarà que d'aquesta forma potser valorarem en excés el conservadorisme, característica normalment associada a la dreta. Novament s'haurà d'argumentar que es tracta de fer una aproximació. En qualsevol cas, a l'hora d'establir el sistema de quantificació d'aquesta característica, sempre es pot buscar un sistema que s'ajusti el màxim possible al criteri en qüestió.

SISTEMA DE QUANTIFICACIÓ.

Recordem que l'objectiu de tot això es poder ponderar el valor de cada vot en funció de la qualitat social (que no humana) de cada persona amb dret a vot. Així, a diferència del que passa en l'actualitat, on cada vot val una unitat, haurem d'establir un sistema de ponderació que ens doni el valor representatiu de la qualitat social per a cada votant. Evidentment això suposa refer completament el sistema electoral.

Per raons de simplicitat farem servir una escala de l'1 al 9. Si designem la qualitat social com QS, els valors que prendrà aquesta variable estaran compresos entre un valor mínim de QS=1 i un valor màxim de QS=9. Observeu que no es contempla un valor de zero (per definició no existiria una qualitat social nul·la) i que tampoc hi ha, en principi, una qualitat social de 10 (potser es podria concedir de forma excepcional a títol honorífic...).

Atès que hem identificat tres indicadors: qualificació acadèmica (QA), qualitat ètica (QE) i experiència o - per a designar-ho de forma anàloga a les anteriors - qualitat vital (QV), li donarem a cada indicador un valor entre 1 i 3 de tal forma que podrem expressar la qualitat social (QS) com la suma de les anteriors:

QS = QA + QE + QV

Haurem de trobar ara algun sistema per a correlacionar cada indicador amb valors d'entre 1 i 3.

Per a la qualitat acadèmica (QA) podem fer servir el següent barem.

Sense estudis:                                          QA = 0 Estudis bàsics obligatoris:                             QA = 1 Estudis postobligatoris (batxillerat/cicles formatius): QA = 2 Estudis universitaris:                                  QA = 3

Per a la qualitat ètica (QE) ens podem fixar en el número de ONG amb les que la persona col·labora ja sigui amb aportacions econòmiques o amb la seva pròpia feina i restarem 1 o 2 punts si es té antecedents penals fins a 5 anys o amb més de 5 anys de presó respectivament.

Cap ONG:          qe = 0 Una ONG:          qe = 1 Dues ONGs:        qe = 2 Més de dues ONGs: qe = 3

A aquest valor se l'haurà de restar 1 punt si hi ha antecedents penals amb condemna de fins a 5 anys de presó i s'hauran de restar 2 punts si hi ha antecedents penals amb condemna superior a 5 anys.

En condicions normals:          QE = qe Amb condemnes de fins a 5 anys:  QE = qe - 1 Amb condemnes de més de 5 anys: QE = qe - 2

Per a la qualitat vital (QV) establirem tres franges d'edat. La primera fins a 30 anys d'edat, la segona des de 30 fins a 60 anys i la tercera per sobre de 60 anys d'edat.

Edat < 30 anys QV = 1 30 < Edat < 60 QV = 2 Edat > 60      QV = 3

PROCEDIMENT.

Amb tot l'anterior ja tenim un sistema de ponderació que puntua els vots amb valors d'entre 1, que és el mínim per definició, i 9. Veiem ara com implementar-ho en el sistema electoral.

Per a que l'oficina del cens electoral disposi de les dades necessàries només caldrà que creui les seves dades amb les del padró municipal, on figura el nivell d'estudis dels residents, i amb les dades del Ministeri de Justícia, on figuren els antecedents. L'oficina del cens elaborarà una base de dades amb el QS de cada votant i quan es convoquin eleccions l'oficina censal enviarà, adjunt amb la targeta censal, un imprès amb el QS. Aquest imprès s'haurà d'introduir en el sobre en el moment de la votació. Si no es disposa de targeta censal, serà la pròpia taula electoral la que proporcionarà l'imprès amb el QS al votant en el moment d'identificar-se.

Com a mesura preventiva de possibles processos fraudulents, es recomptarà el número de vots corresponents a cada nivell de QS en cada urna i es verificarà que no superin el màxim censal corresponent. Si, per exemple, en una taula poden votar 100 persones amb QS=9 es comprovarà que el número d'impresos amb aquest QS sigui igual o inferior a 100. Els vots en sobres sense imprès QS es consideraran de valor QS=1.

--cgs 16:25, May 19, 2016 (UTC)